Pogledajte galeriju radova!
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/lucko otvorenje/otvorenje%20obsieger%20%283%29.jpg)
Oa otvaranju izložbe: Ivan, Nadica, Žito i Ivica
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/lucko otvorenje/otvorenje%20obsieger%20%285%29.jpg)
Na otvaranju izložbe
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/lucko otvorenje/otvorenje%20obsieger%20%282%29.jpg)
Detalj likovnog postava
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/lucko otvorenje/otvorenje%20obsieger%20%286%29.jpg)
Dio arhipelaga
Određeno je koliko je kome dopušteno sačuvati od svog znanja, darovitosti, sreće, radosti. Postoji granica do koje je to dopušteno. Dotle zaista sve može biti moje, i mogu do mile volje šetati obalom mora. Do izvjesne je granice dopušteno ostati sam, preko te granice je zabranjeno. Ono što je iznad te mjere treba razdijeliti.
(Béla Hamvas: Nevidljivo zbivanje, poglavlje Blagdan i zajednica, Mirakul, Zagreb, 2004.)
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/lucko otvorenje/otvorenje%20obsieger%20%287%29.jpg)
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/lucko otvorenje/otvorenje%20obsieger%20%281%29.jpg)
Svatko je ipak svoj otok za sebe i dio je Arhipelaga. Dopušteno je biti otok, ali obaveza je uotočiti se u otočje. Jer, naš (pusti) otok ne bi bio napučen bez otočja ispred, pa i iza Obzorja. Bio bi zasigurno samo za-pušten, ako ne i o-pustošen. (Bez obzira na insulomaniju, insulofobiju ili insulofiliju, kako za koga.) Tek tada, valjda, možemo šetati u(o)samljeni obalom Mora. – i gledam more gdje se k meni penje (J. Pupačić) Tako možemo biti u prezenciji prezentni i u lutanju i u nalaženju, u druženju, pa ako hoćete i u uzajamnom trenju, u doslušju i korelaciji. Kad već nismo sami i ne smijemo biti zbog interesa općosti, obogaćivanja jastva i priželjkivanja višestruke konjunkcije, zanemarivajući potrebu i nužnost zatomljavanja ega; – a more koje se penje k tebi da se penje i k meni, – i zagrli me more oko vrata. Ono što je na razini ili malo iznad treba dijeliti. I razdjeljuje se, naravno, ako ne zbog ičeg drugog, onda zbog uzajamne ukotvljenosti u druževnosti, u ovom slučaju kroz "keramičnost" Nadice Eichhorn.
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/atelijer lucko/nadica%20eichhorn%20%2817%29.jpg)
Nadica Eichhorn je u okrilju svog atola pronašla, priskrbila, (re)kreirala primordijalni, djelomično rupturirani, frakturirani, djelomično epidermalno vibrantni arhetip florealno ritmiziranog oblika supki, lista, ploda, koštice, izdanka kao nastalih okoštavanjem u magmi "prvotne juhe", u vremenskoj i prostornoj dislokaciji. To kao da su oblici s nekog drugačijeg, ali ipak znanog arhipelaga, pa i onda kada, drugom prilikom, uglađena epidermičnost nastaje čas energičnim, čas nježnim milovanjem ruke u atavističkom mješenju gline. To su obli oblici (obluci), arhetipovi prvotne senzualne, gotovo erotične začudnosti što zaziva dodirivanje. (Ne zaboravimo,
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/atelijer lucko/nadica%20eichhorn%20%285%29.jpg)
Nadica je kemičar, vrlo ženstveni i senzibilni, pa i senzualni "kemijski tehnolog", kolikogod inscenirala "primordijalnu" grubost i oporost!) Kao i svi i ona kroči u samoći svojim žalom. Putem nazire ob-zore i u slutnji razabire, osjeća oporu, pomalo surovu ljepotu mogućih ishodišnih praoblika kojima je, u ovom slučaju, prastari keramički izričaj najadekvatniji. U primarnosti njenog iskaza gotovo da nije moguća alternacija. Konzistentnost je na neki način uspostavljena usprkos nekonzistentnosti opće prihvaćenog supstrata postmoderne, bez obzira kako i dokle je akceptiran domet. Sugestivnost je evidentna i u smislu prisjećanja i u prostoru memoriranja. Oblici kao da su primarne tautologije, u svojoj hijatičnosti, zamalo bez presedana, ali referentni u suvremenosti. I to je ono što plijeni i oduševljava.
Nadica Eichhorn očito ima iznad mjere znanja, darovitosti, sreće, radosti i to radosno dijeli i razdjeljuje. Pa tko voli i umije, neka se izvoli radovati.
Ivan Obsieger
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/atelijer lucko/nadica%20eichhorn%20%2819%29.jpg)
Nadica Eichhorn je rođena 1950. godine u Zagrebu. Diplomirani je inženjer kemijske tehnologije. Keramikom se aktivno bavi od 2002. godine. U Centru za kulturu i obrazovanje CKO u Zagrebu, stječe zvanje oblikovatelj predmeta od gline, pod vodstvom keramičarke Mirjane Rajković. Uči umijeće vrtnje na kolu od lončara Stjepana Vinkovića i Simona Leacha u S. L. Poterry u Španjolskoj. Do sada je sudjelovala na dvadesetak žiriranih izložbi u zemlji i inozemstvu. Samostalno je izlagala tri puta u Zagrebu. Članica je ULUPUH-a i LIKUM-a u Zagrebu od 2008. Aktivno se bavi oblikovanjem keramike i keramičkim istraživanjem.
Adresa:
Nadica Eichhorn
Mesnička 3, Zagreb
2007. Portret galerija LIKUM, Zagreb
2008. Galerija Zlatni konj, Zagreb
2008. Portret galerija LIKUM, Zagreb
2009. Atelijer Lučko, Zagreb
Sudjelovala je na mnogim skupnim izložbama
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/atelijer lucko/nadica%20eichhorn%20%2824%29.jpg)
NAGRADE:
Treći bienale pehara, 2007. Srebrna plaketa za alternativno djelo
Hrvatski trienale keramike, 2008. Počasna diploma
Keramika Rijeka 08, Rijeka, Počasna diploma
Miks 09, Zagreb, Srebrna plaketa
![Sample Image](http://akademija-art.hr/wp-content/uploads/galerija/galerijaE/eichhorn nadica/atelijer lucko/nadica%20eichhorn%20%2829%29.jpg)
UNČANSKA
U predgrađu čudno mjesto jedno
Ni jako lijepo ni jako bijedno
Svima koji tamo dođu je po volji
Da se osjećaju i ljepši i bolji
Tamo im misao bez zapreke plovi
U nadi da se ipak ostvaruju snovi
Dolazak tamo svima je na veselje
Jer umjesto zbilje vladaju želje.
Ivanu od Kalmana, lipnja 2006.